User:JennyRosen/Riley, Philip (2007) Language, Culture and Identity

Riley Philip (2007) Langauge, culture and identity

I sin bok utgår Riley från två idé traditioner; kunskapssociologi och etnolingvisitk. Inom kunskapssociologin har framförallt frågor om de sociala faktorer som påverkar hur och vilken kunskap som erkänns inom ett samhälle samt relationer mellan social struktur och tänkande (2007:3). Det handlar således inte om huruvida kunskap eller sann eller inte utan om varför den upplevs som sann av människor i en viss kontext (2007:4). Vad som anses sant är ett resultat av olika politiska, religiösa, ekonomiska och utbildnings- teorier, men frågan är vad exakt det är som gör att vi uppfattar sant, logisk eller självklart (2007:5). Kunskapssociologin kan således sägas handla om hur medvetande och verklighet konstrueras socialt. Kunskap kan således inte särskiljas från de som bär på den (2007:6). Etnolingvistiken har sina rötter både i kommunikativ etnografi, lingvistik antropologi och kommunikativ lingvistik och dess huvud fokus är relation mellan en grupp och dess kommunikativa praktiker (2007:8). En grupps erfarenheter organiseras och uttrycks genom dess språkliga redskap och entolingivistens uppgift är att utforska förhållandet mellan språk, samhälle och kultur (2007:8). Språk kan ses vara både ett redskap, ett innehåll och en form för de mänskliga tänkandet och kunskap är endast möjlig att mediera genom språk. Detta innebär att ett folks tänkande och kultur enbart kan studeras och analyseras på och genom deras språk (2007:9). Vidare innebär detta att varje språk beskriver världen på sitt eget unika sätt och därmed formas ett visst sätt av tänkande och uttryck som enbart kan förstås av ursprungstalare som fötts in i gemenskapen (2007:9). Etnolingvistiken strävar efter att förstå och beskriva språket betydelse för hur medlemmar i en grupp förhåller sig till världen, till varandra och till andra utanför gruppen. Dessa sätt att vara och veta är byggmaterial för våra identiteter (2007:11).

Identiteter har studerats inom en rad olika discipliner och med olika fokus. Ripley ger en översikt över en del av denna forskning, i vilken han ämnar att vara ämnesövergripande med fokus på olika sätt att förstå identitet snarare än att skriva in sig i ett ämne eller en disciplin. Utifrån kunskapssociologin delar Ripley förståelse av identitet såsom att a) personlig identitet är social och en produkt av social interaktion b) individers medvetenhet om identiteter (både sin egen och andras) är en del av deras övergripande kunskap om den sociala verkligheten (16).

Eftersom ämnet för seminariet denna vecka är kultur kommer jag därför att i huvudsak fokusera på kap 2 i Ripleys bok.

Begreppet kultur används precis som vad gäller identitet inom en rad discipliner och även i vardagsspråk. Kultur har ibland varit nära förbundet med civilisation, men i europeisk och särskilt tysk idétradition har kultur och civilisation kommit att skiljas åt, där det tidigare kommit att beteckna det lokala och det senare det universella. Kultur kom allt mer att förstås i förhållande till ett folk och dess språk. Ripley skriver ”’culture’ is local, the way of life and the world-view of a people, expressed in and through their language” (2007:25). En människas tankar är beroende av hennes språk vilket innebär att “Germans think like Germans because they think in German” (2007:25).

I dagens debatt har kultur (liksom etnicitet, vilket diskuterats i tidigare texter i denna kurs) kommit att bli en politisk korrekt synonym till ras (2007:26). Begreppet kultur ”is being used to refer to some putative innate moral, intellectual and social characteristic common to all members of the group in question” (2007:26). Denna använding av kulturbegreppet är dock problematisk, då kultur snarare kan ses som ett försök att förstå mänskligheten ifråga om vad och hur de lär (2007:26). Kultur är kunskap i vid bemärkelse och innefattar en grupps historia, traditioner, normer, värderingar, språk liksom vad som anses vara självklar kunskap. Kultur är således den kunskap som medlemmar i ett samhälle behöver för att kunna delta på ett kompetent sätt i olika situationer och aktiviteter (2007:36).

Vidare kan kulturella grupper inte ses som statiska där vissa karaktärsdrag eller kunskaper automatiskt förs vidare till nästa generation, utan som dynamiska och mer eller mindre öppna. Språk och identiteter tillägnas genom social interaktion i en kontext och är inte något genetiskt (2007:28). Även hudfärg bör ses som en kulturell artefakt snarare än något genetisk eftersom det är frågan om hur människor förstår och ser både sin egen och andras hudfärg som är intressant. Hudfärg är således aldrig objektiv (2007:26).

Rilleys modell av ”the social knowledge system” s. 30.

Kultur förmedlas framförallt genom interkation och diskurs vilket även påverkar hur den kulturella kunskapen är fördelad i samhället (2007:36). Eftersom kulturell kunskap inte kan ses som enhetlig kommer medlemmar i ett samhälle aldrig att ha exakt samma kunskaper utan olika kulturer (39) (vidare kan man se detta som att människor också inte enbart ingår i en kultur utan flera och att relationen mellan dessa blir unik för varje människa). Eftersom kultur förmedlas genom interaktion kommer alla teorier kring kultur även att innefatta kommunikation och de praktiker som representerar det ”sociala kunskapssystemets” strukturer och funktioner (2007:40).

Kulturell kunskap innefattar tre dimensioner; know-that, know-of, know-how (2007:40-41).

Kulturell kompetens kan definieras som den kunskap vi behöver för att ”make sense” (44).